Jak je? Vypadáte skvěle.
Jo!
- Pij! - Prohrála jsi!
Tak holky, na zdraví.
- Kate, jsi na řadě. - Mám jí napsat esemesku?
Liz Murphyová by neměla postovat fotky jídel. Chápu, Liz, jsi veganka.
- Taky jsem o tom uvažovala. - Já ne. Budu jíst, co chci a kdy chci.
- Z toho se tloustne. - Záleží na kaloriích.
Nepřesáhnu 1 200. Nikdy.
- Vidíš? - To chci. Jak se to jmenuje?
„Stáhni a zhubneš.“ Fakt to funguje.
Už nehrajeme?
Myslíš tohle?
ODPOČÍTÁVÁNÍ
Ne. To je divný. Co to je?
„Chtěl bys vědět, kdy přesně zemřeš?“
- To je strašidelný. - Nic jinýho tu není.
Skvělý!
Fajn. Nová hra. Stáhneme si to, a kdo umře první, vypije všechno na stole.
- Jdu do toho. - Jsem natěšenej.
S tím si nebudu nic začínat.
Nebuď srabík.
Je to jenom apka.
Tak jo.
Je to tahle?
Tak chviličku.
ČETL JSEM UŽIVATELSKOU SMLOUVU. PŘIJÍMÁM PODMÍNKY
Jste připravený?
Já mám 63 let.
Pěkný. Mně to píše 32.
Já mám 22 let. Užívej života!
A co ty, Court?
Court?
Píše to, že mi zbývají jen tři hodiny.
Ty umřeš!
Prohrála jsi! Tak pij.
- Evane, pojď sem. - Co je?
Máme apku, kdy umřeme.
Hele, co má tvoje holka.
- Proč sis to stáhla? - To všichni.
- Nezabij mi nejlepší kámošku. - Jste legrační.
- Tak pij, Court. Prohrála jsi. - Cože?
- Prohrálas, vypij to. - Hoď to do sebe.
Jsou plný.
- Pomůžu ti. - Díky.
No teda. Rytířství nevymřelo.
- Neber to vážně. - Půjdu já.
Hele, nemůžeš řídit. Jsi na mraky.
Opilej řídím mnohem líp.
- To není sranda. - Jenom žertuju.
- Půjdeme pěšky ke mně. - No teda.
Neříkej, že se furt bojíš tý pitomý apky.
Přísahám, že tě nezabiju.
Já vím.
Pojď, to auto necháme tady.
Tohle u tebe nesnáším.
Tak fajn. Půjdu sama.
Courtney. Courtney, no tak.
Courtney, jsem v pohodě! Nastup si!
- Nedělej to. - Říkám, že jdu pěšky.
Tak fajn. Mně je to fuk!
PORUŠENA UŽIVATELSKÁ SMLOUVA
Taková pitomost.
Přestaň!
VYPÍNÁNÍ
Výborné.
- Quinn, postaráte se o tu kapačku? - Jistě.
Nebojte se. Je to jedna z nejlepších stážistek.
ZÁKAZ VSTUPU
Říkala jsem, že sem nemůžete. Je tu azbest, olovo a bůhví co.
Můžu ještě minutku?
Fajn. Tak ještě minutku.
Ale jestli mě tu něco zabije, budu vás chodit strašit.
Ta nervozita je normální. Operace se lidi bojí.
- Ale budete v pořádku. - O to nejde.
Teda jde o to, ale...
- Budete si myslet, že jsem psychouš. - Musíte mi to říct.
Použil jste slovo „psychouš“. Už nemůžete mlčet.
19 hodin 43 minut 49 sekund
Nechápu.
- Pozná to, kdy umřete. - To myslíte vážně?
To jsem říkal taky.
- Ale vědělo to, že nabouráme. - V tom autě byl ještě někdo?
Nenastoupila.
Podle tý apky měla umřít za 9 minut.
A za devět minut jsem naboural a její sedadlo rozmačkal strom.
Takže podle vás měla umřít.
Ale neumřela. Tak co z toho plyne?
Umřela.
Tu samou noc.
Ta aplikace to o ní věděla
a teď tvrdí, že já umřu během tý operace.
Poslyšte. Přece víte, že to vytvořil nějakej blb u rodičů ve sklepě,
aby děsil lidi.
Tak jdeme.
Minuta už uběhla.
Evane, říkala jsem, že se to nesmí. Tam nemůžete.
On to ví.
Potřeboval chviličku o samotě.
Pojď za mnou.
Sakra.
Překvapení!
- Víme, že jste tu zkoušku udělala. - Teď jsi jedna z nás.
Jedna z nás. Jedna z nás.
- Stačí. Magoři! - Ty jsi magor.
- No teda. Díky. - Zasloužíš si ho.
To je už třetí?
- Jo. - Chceš dostat cukrovku?
Děda vypil týdně dvě basy koly a žil do 94. Jsem v pohodě.
Je na to aplikace. Aby sis byl jistej.
To ti ukázal ten kluk z 237? Proč mám chtít vědět, kdy umřu?
- Já chci. Co to je? - „Odpočítávání“.
Bůh nechce, abychom to věděli.
Bůh má s námi záměr. Nemáme se ptát kdy.
- Díky. Není to přirozený. - Sakra!
Já tu budu jenom do 87. Okradli mě. Pošlu vám to.
- Já to na telefonu nechci. - 57 let. To mi bude 98.
- Blbost! - Ráno jsem uběhl 10 kiláků. Kolik ty?
Nic. Ale dožiju se 87. Takže jsem vyhrál.
Pomoc! Potřebuju pomoc!
Opatrně.
- Co si vzala? - Nevím.
- Jak dlouho je v tomhle stavu? - Nevím.
- Dva miligramy narcanu. - Přines sadu na předávkování.
- Co je to? - Proti předávkování.
- Pokud to s ní není už hodně zlý. - No tak, holka.
Udělejte to rychle.
- Fajn. Jdeme na to. - Jo.
No tak. Už to bude. Už to bude.
A je to.
Klid, klid. Máme to.
Vítejte zpátky. Máme pro vás dort.
Uklidněte se. Budete v pořádku.
2 DNY 22 HODIN 37 MINUT 12 SEKUND
Tu studentskou kartičku už nepotřebujete, sestro Harrisová.
Děkuju.
Kde budete pokračovat v oslavě?
Nemůžu.
Musím dodělat všechny ty papíry. Třeba někdy jindy.
Jsem na vás hrdý.
Tak někdy jindy. Beru vás za slovo.
Ahoj, Scotte. Vyplňuju zaměstnaneckej formulář.
- Co mám dělat, když nemám pas? - Tak máš snad rodnej list, ne?
Ne. Ale asi vím, kde je. Můžu ti ještě zavolat?
- Jasně. - Fajn. Měj se.
Sakra.
MÁMĚ, QUINN
RODNÝ LIST
Kristaboha, Jordan! Strašně jsi mě vyděsila!
Vzbudíš tátu.
Co sakra děláš v šatníku?
- Tohle je Joe. - Oblíkneš si tričko, Joe?
Ale samozřejmě.
Asi bych měl jít.
- To je dobrej nápad. - Bylo to příjemný setkání...
- Nemůžeš si sem vodit kluky. - Neříkej mi, co mám dělat. Nejsi máma.
Kdybych byla, tak by tě tahle blbost ani nenapadla.
- Co tu vůbec děláš? - Potřebuju něco do práce.
Aha, a teď asi zase zmizíš.
Tak čau za půl roku. Skvělý.
Jordan.
- Jordan. - Běž pryč.
Mám dobrou zprávu. Jsem zdravotní sestra.
- To máš skvělý. - Quinny, holčičko.
- Stalo se něco? - Promiň, tati. Nechtěla jsem tě vzbudit.
Pojď ke mně.
Nemáš hlad? Něco ti ohřeju.
Už jsem na odchodu. Brzo vstávám.
Kdybys měla v sobotu čas,
jdeme položit kytky mámě na hrob.
- Dobře. Tak jo. To bude hezký. - Skvělý. V sobotu tě vyzvedneme.
Tak jo.
- Tak jo. - Ahoj, tati.
- Uvidíme se. Mám tě rád. - Já tebe taky.
Fajn. Máte dvě minuty.
Jestli chcete na toaletu, běžte hned.
Překvapilo by vás, kolik lidí řekne: To je dobrý.
A pak mají předčasnej výron.
Potřebujete pomoc?
Ne, zvládnu to.
Fajn. Za chvilku jsem zpátky.
To ani náhodou.
Jsem v práci. Můžu ti zavolat potom? Fajn. Měj se.
PORUŠENA UŽIVATELSKÁ SMLOUVA
Co to sakra je!
VSTUP ZAMEZEN
Courtney?
Court?
Co se děje?
Stala se nehoda. V šachtě schodiště umřel pacient. Asi skočil.
- Kdo to byl? - Ten kluk z 237.
- Evan? - Jo.
- Jsi v pořádku? - Jo.
Už mu sbalili věci v pokoji?
- Ahoj, Rach. Potřebuje tě sestra Amy. - Řekla mi, že to tu mám udělat.
Udělám to já. Běž zjistit, co chce.
Fajn. Díky.
JÍT S TÁTOU A JORDAN ZA MÁMOU
- Ahoj, Quinny. - Ahoj, tati. Hele, ta sobota...
Dívala jsem se v nemocnici a musím do práce.
- To nic. Práce je důležitá. - Půjdeme tam jinej víkend.
Hodí se to. Strejda Doug hledá na severu lidi. Dobře placený přesčasy.
Půjdeme tam, až se vrátíš.
- Díky, tati. Mám tě ráda. - Já tebe taky.
V práci žádný soukromý hovory.
- Už se to nestane. - To ti radím.
PORUŠENA UŽIVATELSKÁ SMLOUVA
Omlouvám se. Nechtěl jsem vás vyděsit. Kapačka paní Thompsonové nefunguje.
- Mrkneme se na to? - Jistě.
Ta chudinka už je týdny v kómatu.
Já vím. Je to smutný.
Myslím, že je třeba resetovat pumpu.
Sakra.
- Všechno v pořádku, Quinny? - Jo.
Vlastně ne.
No tak.
Všechno bude dobrý. Řekněte mi, co vás trápí.
- Co se stalo? - Jen mám špatnej den. Omlouvám se.
- První den jako sestra a už dělám chyby. - Podívejte se na mě.
Jste skvělá sestra.
Jste chytrá. Máte nadšení. Když vstoupíte k pacientovi, usměje se.
To je dar.
Pojďte.
První dny jsou těžké.
Měla bych pracovat.
- Dovolíte? - Omlouvám se.
- Quinn? Můžu se na něco zeptat? - Jistě.
Pamatujete si na ten můj doporučující dopis?
- Ano. - Vychválil jsem vás do nebes.
- Moc tě chci políbit. - Myslím, že to není vhodný.
Nic se neděje.
Nikdo se to nedozví. Bude to tajemství.
Ráda přece pomáháš lidem. Můžeme si pomoct navzájem.
- Není mi to příjemný. - Ale no...
Řekla jsem ne! Pusť mě!
Přestaň!
Sakra, Quinn. Co to má znamenat?
Jak se pořád na mě díváš. To mě jenom provokuješ?
Hele...
omlouvám se.
Myslel jsem si...
Omlouvám se. To bylo neprofesionální. Prostě...
se vrátíme k práci.
Jistě.
Sestro Amy?
Ano, Quinn.
Můžeme si promluvit?
Amy, zkontrolujte paní Kleinovou.
Hned tam budu.
- Je to důležitý. - Sestro Amy, teď hned.
Promluvíme si jindy.
APLIKACE, KTERÉ NEJDE SMAZAT
ZEMŘELA PO BIZARNÍ NEHODĚ...
BYLA JSEM TAM TEN VEČER...
TOHLE SE STALO MÝ KAMARÁDCE. TEĎ JE MRTVÁ. SLEDUJTE!
Chci vám říct, že to Odpočítávání...
Začínám slyšet a vidět různý věci.
Včera večer jsem viděla bratrance, kterej v dubnu umřel.
Viděla jsem ho. Mluvil se mnou.
Vím, že je to skutečný a hraje si to se mnou.
Tu hru na kočku a na myš.
A živí se to mým strachem.
Brzo umřu.
A to je...
Proboha. Ježíšikriste.
Je to tady! Je to tady! Pomoc! Pomoc!
TO MUSÍ BEJT FEJK
NA TOHLE NĚKDO SKÁČE?
KRAVINA!
Quinn!
Co to děláš?
On tě někdo vykázal?
- Jordan, počkej moment. - Ty fakt vyšiluješ ze švába?
Kde je? V kuchyni?
No teda.
Co sis to sakra udělala s telefonem?
Prostě jsem...
- Upustila jsem ho. - Odkud? Z letadla?
Máš tu upozornění. Nějaký „Odpočítávání“.
Prej ti zbejvá jeden den.
- Na co? - Ale nic.
Fajn. Proč jsi taková divná?
- Proč nejsi ve škole? - Táta odjel za prací.
A kvůli tobě mě teď hlídá paní Talbotová. Říkala jsem si, že bych zůstala tady...
Jordan, teď není vhodná doba.
„Kdybys mohl vědět, kdy umřeš, chtěl bys to vědět?“
No teda. Proto se chováš jako magor? Apka ti řekla, že máš den života?
Ne. Jasně že je to fejk.
Já to chci vědět.
Ne!
Co je?
Trčíš s paní Talbotovou, ale tady bejt nemůžeš.
- Nikdy po tobě nic nechci. - Říkám, že není vhodná doba.
Co umřela máma, jsi jako starší ségra příšerná.
Nech toho. Mám mít blbý svědomí, abys dosáhla svýho?
To, co sis myslela, že jsme ten večer dělali s Joem,
budeme dělat dneska.
Další.
Nefunguje mi telefon.
To je divný. Vždycky ho pokládáte tak jemně? Na co ho používáte?
Esemesky a Facebook.
Máte výkonnější počítač než NASA, když letěli na Měsíc,
a máte ho jen na zprávy a Facebook. Proto lidstvo spěje k zániku.
Nestojím o vaše technický frajeření. Kde je váš vedoucí?
Počkejte. Dojdu pro něj.
- Tady jsem. S čím vám mohu pomoci? - Ztratils zákazníka, chytrolíne.
Jo? A už jinýho nenajdu?
Další!
- Potřebuju novej telefon. - Fajn. Specifikace? Teď dorazily tyhle.
- Jasně. Tenhle. - Dobře.
Mohla byste počkat, až projedu kartu...
Tak jo. Nevadí. Věřím vám.
Něco ve vašich očích mi říká, že jste normální a při smyslech.
- Přendám vám simku. - Chci všechno nový.
- Telefon, číslo i operátora. - Fajn.
Stovku hotově bez účtenky. Udělám jailbreak. A máte všechny apky.
- Ne, chci to tak, jak to je. - Fajn.
Tady to máte.
V pořádku?
- Můžu pro vás ještě něco udělat? - Ne.
Tak fajn.
Další.
- Co je sakra tohle? - Co?
Tahle aplikace!
Proč ji tam mám?
- To je divný. Koupila jste ji? - Kdy asi? Teď jste mi to zapnul.
Fajn. Dýchejte zhluboka.
Smažeme ji. Tady.
To vám nedovolí!
Dejte mi to.
Fajn. Jsme na Yelpu. Doc's Wireless. Napište recenzi. Díky.
Co to bylo za apku?
Hele! Koukej, kam jedeš!
- Omlouvám se. - Krávo jedna.
Omlouvám se.
Zase ty? Jseš úplně blbá?
Koukni, jak vypadá můj Lexus!
Já s tebou mluvím!
- Nech ji bejt. - A co s tím jako uděláš?
Co?
Můžeš odjet a nikomu se nic nestane. Nebo ne, a zjistíš, jakej jsem magor.
Takovej, co právě zjistil, že umře, a asi si s sebou vezme bělocha.
Máš na výběr. Mně je to fuk.
Klídek. Bylo to jen škrábnutí. Proboha.
Jste v pořádku?
Vy vídáváte různý věci, že jo?
Já taky.
Chci vědět, proč právě my?
- Protože jsme si to stáhli. - To ne.
Jiný si to stáhli a zjistili, že budou žít do sta.
Prej jsem porušila uživatelskou smlouvu.
Jo. To mi napsalo taky.
- Četl jste to? - Smluvní podmínky? Každý slovo.
- Vážně? - Ne.
Chcete si koupit lístky na Antarktidu?
Nemůžete.
Protože na Antarktidu má přístup jenom vláda a ilumináti.
Chápete? Ksindl jeden!
- Co takhle jít někam jinam? - Ne, to je dobrý.
Nikde se to nedá přečíst. Musí tam být něco, co nám může dát odpověď.
Musíte se probudit!
Dostaneme se tam a uvidíme, že Antarktida je okraj plochý Země.
Všechno je možný, Gere.
Co když se můžeme na tu smlouvu znovu podívat? Uvažujte se mnou.
Necháme to někoho stáhnout, přečteme si podmínky a nepřijmeme je.
- Ne, to není správný. - Důvěřujte mi.
Poslyšte, mám na vás otázku. Znáte apku, která vám řekne, kdy umřete?
To je nějaká blbost.
Možná chtějí, abyste si to mysleli. Jmenuje se to Odpočítávání.
Nelíbí se mi to.
To je fejk. Jako holokaust, co?
- Tak jo. Jděte do toho. - Díky.
Kamera. Mikrofon. Umístění.
Jo. To je v pohodě.
- Uživatelská smlouva. Přijímám? - Co blázníte?
Nepřijímejte podmínky, aniž si je přečtete.
„Uživatel bude používat aplikaci...“ a tak dále.
„Uživatel přijme podmínky svého osudu.
Snaha uživatele využít informace ke změně svého osudu
je považována za porušení smlouvy.“ Přijmout podmínky našeho osudu.
Moment.
Zítra jsem měl jet vlakem za tetou.
Podle tý apky mám zrovna umřít, tak jsem to zrušil.
Já jsem zrušila cestu s tátou a se sestrou.
Možná že v tuhle chvíli mám fakt umřít.
Gerry, ne.
Fakt to nechtějte vědět.
Ať uděláme cokoli, za pár hodin jsme mrtví.
No teda.
Vypadá to, že starej medvěd Ger bude žít do 91.
Jak jinak.
- Jdeme. - Skvělá aplikace.
Myslíme si, že to, co se nám děje, je kvůli té aplikaci.
Z internetu vím,
že nás navštěvují duchové...
a démoni.
Ale jdeme se zeptat odborníka.
Jo, myslím, že to jsou démoni.
Když mluvíme o démonech, myslíme to obvykle metaforicky.
Moment.
Takže podle vás neexistujou?
Je mi líto, ale ne.
Víte, já tyhle věci nedělám.
Ale znám někoho, kdo by mohl být...
kvalifikovanější.
Quinn, můžeme si promluvit?
Chtěla jsem mluvit o včerejšku.
Vydržte chviličku.
Jasně. Skvělý.
Mám fůru času.
A teď mluvím sám se sebou.
Tady je obsazeno.
Kámo, tady je obsazeno. Běž vedle.
Vedlejší kabinka, chlapečku.
Jsi v pohodě?
Hele, mám zavolat pomoc?
Matte.
Kde to je, Matte? Kde to je?
Jste v pořádku?
V pohodě. V pohodě.
Nepracuju tu tak dlouho.
A doktor Sullivan je nedílnou...
Posaď se, Quinn.
Fajn.
Tohle je Dave Andrews z HR. Emily, naše administrátorka.
A doktora Sullivana znáš.
- Řekl nám, co se stalo. - Vážně?
Ano, Quinn.
Cítil jsem povinnost být zcela upřímný a říct jim pravdu.
Nemusí to nikomu zničit život.
Bylo to pouhé nedorozumění.
Je mi to líto.
Díky.
Ale to, že jste mě v kanceláři obtěžovala,
- v pořádku nebylo a musí se to řešit. - Já vás?
Nemusíte se stydět.
Chci to zastavit, aby se to nevyhrotilo.
Teď je to samé „on říká, ona říká“. Musím být opatrný. Chránit sebe, svou praxi.
A nemocnici.
Na základě zprávy doktora Sullivana navrhuji, abyste byla suspendována.
Cože?
Nestačí třeba školení nebo ji přeložit...
To snad ne. To on mě obtěžoval. Nemám do toho co mluvit?
Tak proč jsi za mnou hned nepřišla?
Přišla, ale ten kretén mě předběhl.
Chceme vám pomoct.
- Lhaním si to jen zhoršujete. - Nedotýkej se mě!
Je to velmi labilní mladá žena.
Odcházíme.
Matte, pojďte.
Co je s vámi?
Ale nic.
Haló?
Je tu někdo? Má to tu někdo na starosti?
Mohla byste projevit trochu úcty? Ježíšikriste. Do hajzlu.
Slyšíte to?
Dobrý den.
Aleluja. Umírám hlady.
Vy mi nevezete jídlo?
Ne.
Jen se vás chceme na něco zeptat. Věříte v démony?
To si pište.
Vím, že je tomu těžké uvěřit.
Ne, ne, ne.
Jistě, těžko se tomu věří,
ale já chci, aby to byla pravda. Teda nechci, abyste...
Ale démoni...
Hlavně kvůli tomu jsem teď v sutaně.
Víte, že o démonech mluví 19 z 27 biblických knih?
Gadarenské svině, Šimon Mág, apokryfy.
Pardon. Nechci vás poučovat, ale... Já to miluju.
Bible je jako nejlepší komiks.
Tohle celé mi připomíná starý příběh z...
Amen,
amen,
amen.
Ano, takže byl kdysi mladý princ,
jehož otec, milovaný král, byl starý a na prahu smrti.
Král je v tomhle stavu, a tak vojsko má vést do války princ.
Vyhledá tedy starou cikánku
a chce od ní vědět, jestli tu bitvu přežije.
Cikánka mu podá svitek s číslem.
To číslo je přesný čas jeho smrti. Ale cikánka ho varuje:
„Nesmíš toho využít, aby ses zachránil. Abys změnil svůj osud.“
Princ souhlasí a rozvine svitek. Není to dobrá zpráva.
Víte, co udělá? Pojďte sem.
Vyšle do války mladšího bratra.
Jenže jeho bratr neumře. Naopak dovede vojsko k vítězství.
Zbabělý princ se vrátí k cikánce
a přísahá jí, že k němu přichází anděl smrti.
Ona ho však ujistí, že to smrt rozhodně není.
To, co k němu přichází, není nic přirozeného.
Je to démon. Ozhin.
Ve chvíli, kdy princ změnil svůj osud, přišel si pro něj Ozhin.
Ne aby ho zabil, ale aby ho trýznil
přesně do chvíle smrti, kterou mu cikánka předpověděla.
Díky, otče. Myslel jsem, že horší to bejt nemůže.
Tak trochu mi to připadá
jako moderní verze toho cikánčina proroctví.
Vidět ten kód, asi bych to věděl jistě.
- Chcete tu aplikaci hacknout? - Umíte to? Nebo neznáte někoho?
Já možná jo.
Kdy mi kruciš přivezou to jídlo?
- Počkejte! - Máme zavřeno.
Dneska jste říkal, že umíte jailbreak telefonu.
Dokážete hacknout aplikaci?
- Jo. - Skvělý. Pomůžete nám? Je to naléhavý.
Jdu na schůzku přes Tinder
a dlouho jsem se s nikým nespároval, takže ne.
Počkejte. Chcete na tu holku udělat dojem?
Ta kreditka má limit 2 000 dolarů.
A na týhle zbejvá 300.
Jestli nám pomůžete, jsou vaše.
Prosím.
To bude něco nelegálního.
A to se mi líbí.
Omlouvám se, bude to tak čtvrthodinka.
Líbí se mi tvoje profilová fotka. Těším se, až tě uvidím naživo. Fajn. Zatím.
Takže máte 15 minut. Telefon.
- Je to tahle apka. - Vážně?
Odpočítávání, který vám řekne, kdy umřete?
- Pitomost. - Stáhl jste si to?
Jistě. Ta vaše hysterie ve mně vzbudila zájem. Skvělej nápad. Příšerný provedení.
Náhodný číslo s odpočítáváním? Moc děsivý to není. I když vás to dostalo.
Prosím. Pokračujte.
Fajn. Díky.
To je divný. Šedesát giga?
- Co to znamená? - Že je to velký...
jako jedna série Her o trůny. Nedává to smysl. Jsou to jen hodiny.
- Umíte to vymazat? - Jasně. Jsem doktor technologií.
Umím všechno.
Koukněte. Jsme tam.
Co je tohle? „Hoc maledictum te...“
- To je latinsky. - Víte to jistě?
Jo, čtyři roky na katolický škole.
- Co to znamená? - Byl jsem tam fyzicky, ne mentálně.
Nevím.
No teda.
Příjmení, jméno. Jejich odpočítávání. Je jich strašně moc.
Hele, tady jsem já. Mám tam 32 let, 11 dní.
Jak dlouho asi bude existovat Marvel Universe? Čtyřicet let? Padesát?
Řekněme pro jistotu šedesát.
A je to.
To mě podrž. Funguje to. Koukněte mu na telefon. Funguje to.
- Fajn. - Jak se jmenuješ, broskvičko?
Quinn Harrisová.
Stop. To je moje sestra.
Jasně že si to sakra stáhla. Má stejnej čas jako já.
Ne. O tři minuty kratší. Vidíte?
- Počkejte. Neměla jet zítra s vámi? - Jasně. Sakra!
- Jí to změňte první. - Máte další kreditku?
Fajn. Ne, ne, ne. Udělám to. Jsem dobrej člověk.
Co jsem říkala? U stolu bez mobilu.
- Jen jsem... - Dostaneš ho ráno.
Jen jsem se na něco dívala.
Děkujeme.
- Jste génius! - To teda jo.
Tak co? V pohodě?
Jo.
Zbejvá mi 71 let. Mrzí mě, že vás přežiju.
To nemusí, 95 je už moc. Já se spokojím s 86.
Mám vás...
hodit k vašemu autu?
Jo, jasně.
Až na to, že mý auto je přímo tady.
Myslím,
že vám zavolám.
To je hezký. Moc hezký.
Chceš bejt dneska večer sám?
Vůbec ne.
- Nevadí ti, že to nechám rozsvícený? - Vůbec ne.
Uvažovala jsem o tom, co říkal otec John.
O tom, proč jsme vlastně chtěli vědět, kdy umřeme.
Já taky.
No a?
Když mi bylo deset,
můj mladší brácha Jeff onemocněl. Prakticky jsme bydleli v nemocnici.
Ty dva roky se rodiče soustředili jen na Jeffa,
což chápu.
Jenže zároveň
jsem žárlil na to, jak se mu věnujou.
Měl jednu hračku, kterou jsem chtěl.
Pitomýho dinosauřího robota.
Když jednou spal, vzal jsem mu ho.
Ukradl jsem hračku svýmu umírajícímu bráchovi.
Jeff...
ke mně vzhlížel.
A já jsem ten, kdo se dožije 95.
Jasně, ale byl jsi ještě kluk.
Co ty?
Moje máma.
Držela rodinu pohromadě.
Ale byla přísná.
A jednou, když jsem zase měla zaracha, kámoška pořádala velkou party.
Měla jsem po krk máminých zákazů,
tak jsem šla.
No a máma...
mě jela hledat...
a za chvíli se objevil opilej řidič
a byla mrtvá.
Quinn, to není tvoje vina.
Jasně. Děkuju.
Víš co? Nemusíš spát na podlaze.
Fajn.
Ale aby bylo jasno,
nespím s holkama, co znám jen krátce přes apku.
Neznáme se přes apku, ale kvůli apce.
To je pravda.
Matte.
Matte, probuď se.
Matte!
Tys mě volala?
Quinn. Klid.
Quinn.
To byla jenom noční můra.
Ne. Vrátilo se to tam, kde to bylo!
Sakra.
U mě taky.
To ne.
Jordan.
ODPOČET ZMĚNĚN. ZOBRAZIT PŘETAŽENÍM
Paní Talbotová?
Jordan.
Mami?
Kde je?
Kde je tvoje sestra?
Tak kde je?
To jsem já!
- V domě něco je. - Já vím. Jedeme pryč.
Haló!
- Otevřete! - Otče Johne!
Děje se něco?
Máte ten kód?
Nové děvče.
Něco si na sebe hodím.
Pojďte.
„Tato kletba vás postihne, bude vás pronásledovat a udolá vás,
dokud nebudete zcela zničeni.“ To je dobré. To je přímo skvělé.
Jak skvělé?
Víme, co to je. Tohle je kletba.
Ty jsou od ďábla a jeho služebníků. Dobrá zpráva: kletba se dá zlomit.
Aleluja, plácnete si se mnou? Fajn.
Poslouchejte mě, parto. Satan je otcem lží.
- Dokažte, že je lhář, a kletbu zlomíte. - Co to znamená „dokázat“?
Když dokážete, že se ty hodiny mýlí, všichni se té kletby zbaví.
Někdo musí zemřít dřív, než má?
Ano, to by bylo řešení. Ale nikdo zřejmě umřít nechce, že?
Tak to zkusme naopak. Někoho z vás necháme žít déle, než má.
A jak to uděláme?
Objeví se to a my řekneme: Počkej minutku?
Přesně tak.
Jsou ochranné rituály, modlitby, kterými získáte čas.
Stačí jediné. Porazit ty hodiny o vteřinu.
Už jste to někdy dělal?
Ne. Ale četl jsem o tom. A hodně!
Tady! Mám to. Mám to.
Koukněte se.
Tohle musíme vytvořit ze soli. Požehnám tomu a jste v bezpečí.
Nečistí duchové nesmí ten kruh překročit.
Mělo by vám to... poskytnout čas.
Skvělý. Jen jednu otázku.
Kde vezmeme tolik soli?
Já ji nakupuju v Makru. Všichni za mnou! Hodinky tikají!
Tady. Rozsvítím světlo.
A jdeme.
Tohle je kamenná sůl.
- Likviduju tím plevel. - Bude fungovat?
Požehnám ji a je to. Aspoň myslím.
- Cože? - Budeme v bezpečí.
- Co když tu sůl sfoukne? - Na to jsem nemyslel.
Sakra! Pardon. Pomodlím se, aby nesfoukl.
Mám nápad.
Počkejte.
- Podržte ho. - Trochu malej, ne?
Jde o sílu ducha, ne o rozměr kříže.
- Přimícháme to do ní? - Geniální myšlenka. Udělejte tu prostor.
Hodiny běží, přátelé! Udělám velký kruh. Tři, čtyři metry.
V pořádku? Fajn. Jdeme na to.
Hustší.
Pane, požehnej této soli.
Nechť Tvé světlo, Pane, zastaví démony pronikající do našeho světa.
Ať je ten symbol dokonalý. Udělejte to co nejhustší.
Tuhle čáru.
Skvělé. Je to spíš ovál než kruh.
Ale pracujeme pod tlakem. Fajn, kolik času máme do Mattovy smrti?
Tenhle symbol je v pořádku. Tenhle taky. Fajn.
Máme to.
No tak.
Co když to nebude působit?
- Bude. - Co když ne?
- Poslouchej mě. - Je to jenom sůl a barva.
V pořádku.
Asi bychom měli jít do kruhu.
- Quinn, já mám strach. - Já taky.
Tak teď k tomu možná dojde.
- Vezmu si větší kříž. - Cože?
- Je to tady! - Zůstaň u mě.
Dej nám svou sílu a moc, ó Pane.
Oblékni nás do své zbroje, Pane, abychom pevně stáli proti intrikám ďáblovým.
Moment, pohybuje se to nad námi.
- Vidíte něco? - Ne. A vy?
Ne.
Postavte se za mě!
Funguje to! Nemůže dovnitř!
Vrať se do pekla.
Kde je? Kam šel?
- Vypněte to! - Snažím se!
- Matte, vypněte to! - Vždyť se snažím!
Vypněte to!
Kde to je, Matte?
Jeffy?
- Proč jsi mi vzal mýho dinosaura? - Přísahám, že jsem ho chtěl vrátit.
Ale nechtěl.
Máš pravdu.
Jeffy, je mi to líto.
- Matte! Co vidíš? - Jeffy, neodcházej.
Matte!
Quinn!
Nechoď pryč z toho kruhu!
Matte!
Dokázali jsme to. Pustil mě.
Pomoc! Pomoc!
Dej pozor.
Brzy se uvidíme.
Quinn?
Umřel.
To je mi strašně líto.
Dává to smysl. Nastal jeho čas.
A nám brzy nastane taky.
Prosím, neříkej to.
Nechci, ale vidělas, co se stalo.
Proboha.
Ty krvácíš?
Ty krvácíš! Potřebujeme pomoc!
- Potřebujeme vozík! - Co se stalo?
Nehoda. Propíchlá břišní dutina.
- Postaráme se o ni. Běž za Rosie. - Fajn.
- Quinn, prosím, neodcházej. - Nikam nejdu. Hned jsem zpátky.
- Neodcházej. - Hned jsem tam.
Všechno bude dobrý.
Je mi to líto. Jsi v pořádku?
Mattův vlak.
Není to tak hrozný. Jseš silná holka.
Quinn.
- Můžu s tebou mluvit? - Já teď...
Vím o doktoru Sullivanovi.
Vím, co se stalo.
Teda...
z vlastní zkušenosti.
Chci, abys věděla, že jestli po něm půjdeš, budu s tebou.
Budeš v pohodě. Koukni se na mě.
Děkuju.
Fakt ti moc děkuju, Rachel.
Fajn.
Jako tvoje starší sestra.
Nechám vás spolu.
Budeš v dobrejch rukou.
Díky.
Není zač.
Co ti je?
Bolí to?
Quinn, vím, že si myslíš, že je to tvoje vina. Že máma umřela.
-Byla to moje vina. -Cože?
Máma se ptala, kde jsi, a já to věděla.
Kdybych jí to řekla, nejela by až k obchodnímu centru.
Jordan,
nemůžeš za to, že opilej pitomec jel na červenou.
Pak to není ani tvoje vina.
Máma by byla ráda, že poslední minuty trávíme spolu.
Nejsou to naše poslední minuty.
Počkej, Quinn.
Věř mi.
Quinn! Co chceš dělat? Quinn!
Ne, právě jsem dokončil zákrok. Celý den zachraňuju životy.
Fajn, nechám tě pracovat.
Taky tě miluju. Měj se.
- Sem byste chodit neměla. - Chci poděkovat za pomoc mé sestře.
A taky...
se omluvit.
Za co?
Za všechno.
Pořád myslím na to, jak všechno mohlo ten den dopadnout.
Chápu, proč jste to udělal. Dohnala jsem vás k tomu.
Kdybych se tak řídila tím, co jsem v tu chvíli cítila...
Prostě jsem se bála.
Kecy.
Myslíš si, že jsem pitomec?
Co doopravdy chceš?
Chci zpátky svoji práci. Oba přece rádi pomáháme lidem.
Takže možná bys mi mohl pomoct.
A já...
bych mohla pomoct tobě.
Co to děláš?
Ty to natáčíš?
Tak si mě prohledej.
Budu v uzavřeným křídle. Měl bys přijít.
Nebo nechoď. Je to na tobě.
Quinn?
Najdi si mě.
Víš, nebudu ti lhát.
Tohle jsem nečekal.
Něco jsi tu nechala.
Zavři oči a řekni: „Marco.“
To je dobrý.
Marco.
Polo.
Marco.
Polo.
Marco.
Polo.
Slyším tvůj dech.
Ty děvko!
- Co to sakra je? - Morfium. Zabilo by tě třikrát, ksindle!
Quinn, nedělej to!
Buďto on, nebo ty.
Vidělas? Zachránilo ho to.
- Bude to fungovat. - Co bude fungovat?
Má tu aplikaci. Když umře dřív, zlomíme kletbu!
Quinn!
Quinn, kde jsi?
Ty krávo jedna ujetá!
Co to sakra bylo?
To je fuk. Řeknu poldům, že jsi mě sem nalákala.
Že jsem tě zabil v sebeobraně.
Skončil jsi, ty harašící zmrde!
Do hajzlu.
Jordan. Jordan!
Jordan.
Já nechci umřít. Nechci umřít.
Hej!
Nech ji na pokoji.
Co to děláš?
Mám tě ráda, Jordan. Vždycky budu s tebou.
Quinn, nedělej to!
Quinny, holčičko.
Mami?
Kde jsi byla ten večer?
- Je mi to moc líto. - Hledala jsem tě.
Já vím.
Stýská se mi.
Mně taky, holčičko.
Pojď ke mně.
Ne. Už to neřídíš ty.
Ale já.
Quinn, ne!
Quinn!
Ne!
Pomozte mi!
Quinn!
Prosím.
Prosím, neopouštěj mě.
Prosím.
Prosím, neopouštěj mě.
Prosím.
No tak, no tak. Zaber.
No tak, no tak.
Prosím, zaber.
Quinn.
Vidíš, říkala jsem, že budu vždycky s tebou.
Mám tě ráda.
Všechno nejlepší, mami.
MILOVANÁ MÁMA JAMIE HARRISOVÁ
Jsou krásný.
No teda.
Proti doktoru Sullivanovi svědčí další tři ženy. Dlouho ho neuvidíme.
- To je dobře. Patří mu to. - Jsem ráda, že už nikomu neublíží.
- Jdeš s námi domů, Quinny? - Zastavím se v nemocnici.
- Jdeš se mnou? - Jo.
Dobře. Uvidíme se doma.
Fajn.
Tak jdeš?
NAINSTALOVÁNO ODPOČÍTÁVÁNÍ VERZE 2.0
Co se děje?
- Ještě trochu? - Ne, díky.
Dopili jsme ho.
Musím ti říct, když už se teď trochu známe,
že máš vyvinutější hrudník než na profilovým obrázku.
Díky.
- A ty se svý fotce vůbec nepodobáš. - To mě těší. Díky.
Fajn. Připravil jsem vám účet. Už potřetí.
Před půlhodinou jsme zavřeli.
- Nám se tu líbí. - To se nedivím.
- Dobrá partie. - To jo.
Nevím, jak jsi na tom s daty, ale seženu ti slevu 15, možná 20 %.
Jdu na dámy.
Fajn. Budu tady, lásko má.
Jasně.
Co to sakra je?
Haló?
Kámo, my tu pořád jsme. No tak. Kámo.
No teda!